67 
ningarna.! Da emellertid kammarkollegiets utlåtande”? 
sedermera anlände, upptogs ärendet ännu en gang. Kam- 
markollegiet anförde till en början, att K. M:t genom $ 30 
av resolutionen pa allmogens allmänna besvär ar 1731? 
tillåtit, att rusthållarna i Finland i vissa fall kunde erhålla 
skattebrev å under krigstiden i ödesmål råkade rusthåll, 
ifall de ej allenast genom att vidmakthålla rusttjänsten 
under förra kriget utstått svår tunga, utan även därefter 
med stora kostnader bragt rusthållen i stånd igen. Be- 
träffande säterirusthållen hade visserligen många anhållit 
om skattebrev, men K. M:t hade genom brev av 17 nov. 
1732 funnit det betänkligt, emedan säterier ej ordinariter 
försåldes till skatte. Sedermera hade även skatterust- 
hallarna i Finland i likhet med kronorusthållarna anhållit 
om ersättning, antingen genom att erhålla frihet från 
tionden eller skatterätt på deras nästbelägna kronoaug- 
mentshemman. K. M:t hade emellertid i § 60 av resolu- 
tionen på allmogens allmänna besvär 17 dec. 1734? för- 
klarat, att rikets tillstånd ej tillät beviljande av frihet i 
kronoutlagor, helst rusthållarna ej blott fått hjälp vid 
uppsättningen av karlar, hästar och munderingar, utan ock 
jämte den övriga allmogen njutit eftergift på restantier 
till år 1727. Än mindre kunde dem lämnas skatterätt på 
augmenterna, då sådant skulle leda till förminskning av 
fonden för ständernas kontor och augmentsbönderna där- 
igenom skulle förfördelas. I$61 hade en enahanda anhållan 
1 F. D. prot. 6 maj 1747. 
? F. D. handl. n:o 88. Dat. 21 apr. 1747. Inl., uppl. o. avgj. d. 3 
juni 1747. 
3 Modée II s. 880. 
*Modée II =. 1178. 
Nat. o. Folk, H. 74, N:o 1. 
