81 
ligen, att de ej mera gjorde någon talan à berörda redan 
betalta eller än obetalta restantier, om de finge njuta sin 
lön på värvad stat. 1? | 
$ 6. Krigsbefälets ansökning att slippa allt ansvar 
rörande boställena under åren 1742 och 43 hade redan 
behandlats i § 3. 
§ 7. Slutligen ansag sig deputationen ej kunna bifalla 
till officerarnas ansökning att varda befriade fran lön- och 
betalningsavgiften,* ifall de erhölle sin lön efter värvad 
stat. Däremot borde de naturligtvis liksom landets öv- 
riga invånare befrias från alla allmänna bevillningar. 
Deputationen hade vid övervägandet av allt detta 
även tagit rikets medellösa tillstånd i betraktande, »men 
när Deputation derjämte ansett nödwändigheten att under- 
hålla Betjäningen wid godt mod och tillräckelig utkomst, 
sa wida man will af den samma förwänta god och nyttig 
tjänst; så aktar Deputation försiktigheten likmätigt och 
för det Allmänna tilldrägeligare, att helre sjelf kjänna 
tyngden af skatter och utlagor, än därmed betunga des 
Betjänte; ty tjänsten swarar mot lönen; som en lönar, 
sa blifwer han tjänt» Förövrigt kunde krigsbefälet 
sägas hava lidit mest av kriget, då dess ledamöter måste 
vara vid armén och ej kunde ombesörja räddandet av 
sin egendom. Härtill borde man ännu lägga den ansenliga 
kostnad de nödgats göra under kampanjen och den mist- 
ning på »equipage» de ledo vid dess slut. De borde därför 
ej allenast icke uteslutas från någon förmån, som förun- 
nades deras landsmän, utan tvärtom därutöver i görli- 
1E. D. prot. 13 febr. 1747. 
2 Se I s. 26, not 5. 
Nat. o. Folk, H. 74, N:o 1. 6 
