86 
med ett utlåtande !. Vid ett senare sammanträde uttalade 
han såsom sin åsikt, att denna ränta ej kunde krävas, 
enär K. M:t vid förra riksdagen ej haft avseende på 1743, 
utan förordningen gällde år 1744. Dessutom hade alla 
resterande skatter efterskänkts genom brevet av 9 nov. 
1743, som Mollin ansåg gälla även skatterna från 1743. 
Deputationen önskade. innan den fattade sitt beslut, hava 
del av K. M:ts förordning rörande denna angelägenhet ?. 
Även Jacob Pålsson och Antila hade anhållit om att få 
restantierna efterskänkta. ? Da frågan upptogs till av- 
görande, understödde Baars och Busk de inlämnade an- 
sökningarna, varvid den förre påpekade, att landshövding 
Gyllenborg genom utslag av 9 april 1747 pålagt några 
augmentsbönder i Gislom by i Pernå att till sina ränteta- 
gare erlägga 1, 1743 års ränta. Samma Baars framhöll 
även vid ett annat sammanträde, att då armén slut- 
ligen drog sig från Borgå, spannmål hade ur magasinen 
utdelats bland allmogen, ehuru den till stor del senare 
tagits av fienden. Han önskade nu vinna en uttrycklig 
försäkran om att även denna säd var inbegripen bland 
de ej mera krävbara restantierna. Jacob Pålsson och 
Antila hade även i sitt memorial framställt samma krav. 4 
Deputationen fann, efter att hava genomgått de saken 
berörande handlingarna, att ett missförstånd förelåg och 
beslöt att i ett betänkande vända sig till ständerna med 
uppmaning att i överensstämmelse med vad vid före- 
1 EF, D. prot. 2 apr. 1747. 
? F. D. prot. 9 apr. 1747. 
® Se II s. 36. 
* Se II s. 36. 
Bidrag t. känned. af Finl. 
