87 
gaende riksdag utlovats, efterskänka alla räntor och 
skulder t. 0. m. 17431, dari inbegripna även kronans 
fordringar for den spannmal som »capitulationstiden» ut- 
lanades eller utdelades at allmogen. Detta sa mycket 
mera som »Crono- och Skatteallmogen vid the slutne 
afhandlingar tillbudit sig att vilja emot förenämde årens 
räntor quitta the hos Cronan for giärder och skiutsningar 
ägande fordringar.» Vidare önskade deputationen uttryck- 
ligen hava framhallet, att inga av de utskylder, som ej 
omnämnts i frihetsbrevet av den 9 nov. 1743, finge 
inkravas. 
I motiveringen betonar deputationen, att »ratta orsa- 
ken till Finlands lägervall och invanarnes fattigdom är, 
att the efter förr uthärdade krig och förödelser aldrig 
blifvit med någon så tillräckelig lindring understödde, att 
the hunnit till någon välmåga, innan the ånyo varit thy- 
lika öden underkastade, hvaraf man sedt, thet en åbo 
efter annan nödgats lemna the uptagne hemman, emedan 
han med all thess svett och möda knapt kunnat äga ett 
uselt lifsuppehälle, mindre mägtat erlägga the dryga utla- 
gor och således aldraminst förhoppning att någonsin komma 
till något välstånd, hvilket trångmål så länge thet icke 
uphielpes, måste landtbruket qväfjas och aldeles i vanhäfd 
förfalla» 2. 
Slutligen anhöll deputationen, att »Riksens Ständer 
ville på thet eftertryckeligaste härom föranstalta, på thet 
Finska inbyggarne måge verkeligen till godo niuta the 
tint: LS: 80: 
"TR. 0. A. prot. XVII s. 29. 
Nat. o. Folk, H. 74, N:o 1. 
