92 
bar understödet endast ar 1742. Wechter, Noréen och 
Hagert uppburo envar 1167 d. Den sistnämnde hade 
likväl endast forbehallit sig 400d. jämte respengar +t. Bland 
bönderna erhöll Erik Mårtensson fran Nyland endast 48 d. 
211/, dre, enär han redan tidigt avled?. Största beloppet 
erhöll Henrik Johansson från Åbo län, nämligen 389 d. 
Kollegiet och statskontoret hade sålunda avstyrkt, 
men deputationen var av den åsikten, att ständerna 1743 
ej beviljat de ifrågavarande medlen som förskott, ehuru 
statsdeputationen i sin expedition använt detta uttryck, 
utan såsom understöd 3. De fullmäktige hade ju arbetat 
för hela rikets väl, och deras väljare hade varit tvungna 
att underhålla fullmäktige även vid den av ryssarna 
sammankallade lantdagen. Deputationen ansåg, att 
denna anhållan borde bifallas och framhöll, att landets 
invånare åtminstone icke borde behöva betala mera än 
för tiden från freden och till riksdagens slut. Ifrån denna 
summa borde då även avdragas, vad de fullmäktige fått 
vid sin avresa från landet ar 1742 *. I betänkandet ingår 
en lång relation av ärendets behandling vid föregående 
riksdag. Denna relation är dock så till vida oriktig, att 
där påstås, att ursprungligen endast borgarståndet före- 
slagit medlens utanordnande såsom förskott, medan i 
själva verket även bondeståndet gjort detsamma. I slutet 
av betänkandet framhålles dessutom, att de finska full- 
1 Jmfr Is. 135 not 1. 
> Busks uppgift i memorialet, att summan för Erik Märtens- 
son steg till 405 d. 21 1/, öre, måste bero på en misskrivning. Se II s. 39. 
> Detta var ej överensstämmande med faktiska förhållandet. 
Se I s. 136. 
4 F. D. prot. 29 maj 1747. 
Bidrag t. känned. af Finl 
