93 
mäktige knappast varit i tillfälle att bevaka Finlands in- 
tressen, då de varit avskurna därifrån !. Ständerna be- 
slöto på prästeståndets förslag, att förskotten, enär de 
finska fullmäktige ej kunnat föra sina kommittenters talan 
utan blott arbetat för det allmänna, skulle utkrävas en- 
dast för tiden mellan fredens avslutande och riksdagens 
slut. Dock kunde det, som möjligen därav redan inbeta- 
lats, ej mera återbäras »till undvikande af irring och oreda 
1 räkenskaperne.» ? 
Det var sannolikt i anledning av denna fråga, som 
landshövding Wrede inlämnade ett memorial ? med för- 
slag, att en viss summa måtte stadgas såsom dagtrakta- 
mente för allmogens riksdagsmän i hans hövdingedöme 
och att de fullmäktige måtte få medlen såsom förskott av 
kronan, då deras huvudmän bodde så långt borta, att det 
var svårt att så ofta som nödigt vore sända växlar. Depu- 
tationen fann denna fråga vara av sådan art, att den ej 
hade anledning att befatta sig därmed. Om traktamentet 
borde fullmäktige och huvudmän ôverenskomma eller 
vända sig till bondeståndet, och i fråga om förskotten 
borde de vända sig till vederbörande *. 
Rörande biskop Browallius’ memorial med anhållan 
om rätt för Åbo akademi att få uppbära sina räntor, 
utan att dess bönder skulle få någon ytterligare frihet >, 
1 F.D. bet. 30 maj 1747. Ärendet förehades 8, 9 o. 30 jan. 
15, 29 o. 30 maj 1747. 
2 R. o. A. prot. 21 aug. 1747 (XVI s. 413); prästest. prot. 28 
juli; borgarst. prot. 5 aug.; bondest. prot. 14 aug. 1747. R. St. brev 
12 sept. 1747. Civilexp. reg. 30 sept. s. 4. 
> Memorialet finnes ej bland handlingarna. 
+ F. D. prot. 25 maj 1747. 
peer Ess. (36 ff. 
Nat. o. Folk, H. 74, N:o 1. 
