104 
skilt Finnskogarna ! hava överflöd pa folk, och berodde 
detta troligen pa att dessa trakters extensiva jordbruks- 
och näringsliv lätt hade en relativ överbefolkning till 
följd. I Finland ledo däremot de mera framskridna kust- 
länen av brist på arbetskraft, som på grund av särskilda 
orsaker där gjorde sig gällande. Klart är, att just dessa 
tätare befolkade trakter lidit mera av krigen och varit 
utsatta för större förluster i befolkningsväg än ödemarkerna. 
Då de industriella inrättningarna och städerna, vilka voro 
i behov av folk, lågo just i dessa trakter, blev bristen ännu 
mera kännbar. 
De viktigaste orsakerna till denna folkbrist voro enligt 
Ehrenmalms åsikt: 1:o Stora ofreden, som genom de 
mångfaldiga rekryteringarna, genom härjningarna och ge- 
nom bortförande i fångenskap av tusentals personer, full- 
komligt ödelagt vida trakter. 2:0 De svåra missväxter, 
som tid efter annan yppade sig i landet, härrörande dels 
av stark väta om sommaren, dels av starka nattfroster, 
förorsakade av de talrika kärren och morasen. Missväx- 
ternas svåra följder och långvarighet tillskriver han bri- 
sten på utsädesförråder och hänvisar till missväxtperio- 
derna 1694—98 och 1722—27. 
En förmodan, som ligger nära till hands, är den, att i 
synnerhet de tätare befolkade trakterna med sin i främsta 
rummet av jordbruk — visserligen ytterst primitivt en- 
ligt våra begrepp — levande befolkning voro mera känsliga 
för missväxt än 6demarksbygderna, där befolkningen 
endast bedrev svedjebruk och något boskapsskötsel, men 
därjämte jakt, fiske och skogsbruk. Jordbruket gav na- 
1 Jmfr exempelvis samma memorial sid. 108. 
Bidrag t. känned. af Finl. 
