129 
tjäna. De upptäckte sedan blott olovliga medel till fö- 
dans erhållande. Landet var fullt av tiggare, lättingar, 
bedragare, tjuvar och skälmar. En del blevo borgare och 
sysslade med uppenbart eller hemligt krögeri och ströko 
kring mellan gårdarna på landet. Vackra borgare! Här- 
liga näringsmedel! Jordbrukarna, som dock kände tyng- 
den av statskroppen, fingo ej nyttja tillräckligt tjänare, 
medan andra klasser, som till största delen voro tärande 
lemmar, hade full frihet. 
3:0 Svårigheterna vid hemmansklyvningen var ett icke 
ringa hinder för jordbrukets uppkomst. Om bonden själv 
finge nyttja alla sina barn, kunde han, när de kommit 
till den åldern, att de kunde gifta sig, dela hemmanet 
mellan dem i så många delar som ägornas storlek tillät 
eller ock upptaga nyodlingar på hemmanets obrukade jord. 
Därigenom bleve hemmanet bättre skött och landet inom 
kort uppodlat och folkrikt. 
4:o Även allmogens mångfaldiga sysslor såsom fiskeri, 
seglation, tegelslageri, kalkbränning och hållskjuts m. m. 
voro otroligt stora hinder för lantbruket. Den, som ville 
med fördel och nytta sköta detsamma, hade ingen tid att 
tänka pa, än mindre lägga hand vid något annat, i synner- 
het med så litet folk, som nu bestods på ett hemman. 
Förf. talade därvid ej om sådana åbor, som endast voro 
skattlagda för fiske och sälfångst. Man kunde få tegel 
och kalk och skjutsen kunde skötas bättre, utan att hem- 
mansbrukarna behövde syssla därmed, om ständerna 
vidtogo sådana åtgärder, som älskare av Finland i några 
nyligen utkomna tryckta skrifter föreslagit. Sådana bön- 
der i Österbotten, som lämnat alla bisysslor och blott 
skött sina åkrar och ängar, hade under nödår kunnat 
Nat. o. Folk, H. 74, N:o 1. J 
