138 
mellan rotarna!. Under senaste krig hade nämligen en 
del rotar nödgats uppställa t. o. m. tvenne karlar. I ett 
tillägg finnes likväl antecknat, att detta uttalande pa 
allmän anhållan skulle utgå. 
I samma skrivelse framhölls, att i K. M:ts resolution 
på allmogens allmänna besvär av den 16 mars 1739 $ 30 
bl. a. förordnades, att augments- och indelningshemman i 
Nylands och Tavastehus län borde bibehållas vid deras 
gamla, men genom förmedling förlorade skatterättighet. 
Dock skulle endast de personer, vilka antingen själva 
eller vilkas förfäder bebott och brukat hemmanen, erhålla 
sådan förmån. En del hemmansåbor hade redan fått 
åtnjuta sådan kungl. nåd, sedan de först förvärvat sig 
landskamrerarens bevis på, att det hemman de bebodde 
och innehade vid indelningstiden och dessförinnan varit 
antecknat för skatte i kronohandlingarna, och därnäst 
styrkt, att de själva eller deras förfäder ägt detsamma 
med skattemannarätt och besuttit det successivt, man 
efter man. Emellertid hade allehanda personer, vilka ut- 
spanat, att någon av deras förfäder bebott slika hemman, 
tagit sig anledning att med rättegång oroa dem, som ägde 
hemmanen, och att fördriva dem, huru goda åbor de än 
varit. Det vore dock betänkligt att sålunda på hemmanen 
måhända insätta löst folk, som knappast ägde mer än > 
kläder på kroppen. Dels av ovana att arbeta, dels av fat- 
tigdom skulle de ej kunna sköta hemmanen, vilka i följd 
därav komme att förfalla. Då i resolutionen ej uttryckli- 
gen angavs, att den gällde endast dem, som ännu bebodde 
hemmanen, men förlorat sina skatterättigheter, täcktes 
À F. D. handl. n:o 34. Odat. Inl. o. uppl. 7 mars, avgj. 9 mars 1747. 
Bidrag t. känned. af Finl. 
