151 
26 jan. hade nämligen sekreta utskottet efter att hava 
»omständeligen berättadt Storfurstendömet Finlands nu 
varande svaga tilständ» hemställt till standens prövning, 
»om icke H. Maj:t i underdanighet kunde anmodas at med 
Räds räde utnämna en af Herrar Riksens Räd, som äger 
de egenskaper, hvilka härtil fordras» till generalguvernör 
över storfurstendömet. I fall detta förslag godkändes, 
borde kollegierna utarbeta instruktion för honom och 
den honom ätföljande betjäningen. Alla de talare, 
som yttrade sig, nämligen Klingsporre, Gids, Düring och 
Härleman, voro ense i att lovorda sekreta utskottet för 
dess nit till Finlands bästa. Förslaget bifölls enhälligt 
av standet. En vecka senare förehades deputationens 
ifragavarande betänkande. Sedan det upplästs, yttrade 
hatten överdirektör C. Härleman, att man därav kunde 
finna, huru mycken grund utskottet haft till sitt förslag 
om inrättandet av generalguvernörsämbetet. Han för 
sin del önskade bliva finne och hoppades att sadant snart 
kunde ske, »om en dess förehavande handel gar för sig.» 
Dock tyckte han betänkandet vara av den beskaffenhet, 
att standet ej kunde granska varje punkt, varfor han 
föreslog följande resolution: 
»R. o. A. äro redebogne at ingå uti alt, som någonsin 
må kunna tiäna til Finlands uphielpande och i stånd 
sättiande, vare sig de medel och utvägar, som uti detta 
Betänkande äro upnämde och af den tilärnade General- 
Gouverneuren eller ock andre embetsmän hädanefter 
kunna upgifvas och til ändemålets ernående nödige pröf- 
vas kunna; och hvilket alt med fullt underdånigt förtro- 
ende til H. K. Maj:ts nådige försorg och värkställande 
hänskjuta.» Denna resolution antogs av ståndet till alla 
Nat. o. Folk, H. 74, N:o 1. 
