165 
inom deputationen fördes rörande detsamma, och skola 
frågorna därvid i huvudsak upptagas i den följd, i vilken 
de forefinnas i betänkandet. 
Om den grundlighet, varmed deputationen skred till 
verket, vittnar, att landshovdingarna och regementsche- 
ferna i Finland kallades till de sammanträden, där Finlands 
uppkomst skulle behandlas!. Piper, Ehrenmalm och Wrede 
infunno sig i själva verket upprepade gånger, medan re- 
gementscheferna icke tyckas hava följt kallelsen ?. Depu- 
tationen sammanträdde även några gånger med andra 
deputationer, när dessa hade att behandla samma eller 
närsläktade ärenden. Frågornas behandling drog emel- 
lertid ut på tiden. Orsaken härtill ansåg deputationen 
åtminstone delvis ligga i den långsamhet, varmed kolle- 
gierna avgåvo sina utlåtanden. Med anledning härav be- 
slöt deputationen anmäla förhållandet hos ständerna, som 
borde uppmana kollegierna att inom utgången av februari 
månad avgiva de äskade utlåtandena eller återsända hand- 
lingarna, så att deputationen kunde hinna uppsätta sitt 
betänkande innan. riksdagens slut.? Åtgärden hade icke 
asyftad verkan, ty den måste senare upprepas.* Far- 
hågorna visade sig emellertid ogrundade, ty riksdagens 
avslutande uppsköts såsom känt gång på gång. 
I betänkandets första paragraf behandlas inlednings- 
vis försvarsverket i Finland, men då saken ej föranledde 
någon diskussion, kan den här förbigås. 
STERN prot. 17 apr. 1747. 
? F.D. prot. 21 apr. 1747. Där nämnes att överstarna Aminoff och 
Åkerhielm borde vid nästa sammanträde infinna sig. De tyckas dock 
ej hava gjort det. 
%F. D. prot. 20 0. 23 febr. 1747. 
* F. D. prot. 3 juni 1747. 
Nat. o. Folk, H. 74, N:o 1. 
