168 
I tredje paragrafen av betänkandet beröres inrät- 
tandet av spannmålsmagasin i Finland. Innan jag emel- 
lertid går att redogöra för ärendets behandling i deputa- 
tionen, vill jag angiva, vad som redan vid riksdagen till- 
gjorts i detta mål. Kammar-, ekonomie- och kommersde- 
putationen hade uppsatt ett betänkande om magasiners 
inrättande till lantmannens bästa. Betänkandet inledes 
med en historik. Redan på Kristinas tid hade försök att 
inrätta sådana magasin gjorts, och detsamma hade även 
varit fallet i början av 1700-talet. Försöken hade dock 
blivit besvärliga och dyra för kronan. Så hade emellertid 
ett nytt uppslag kommit från Finland, nämligen att all- 
mogen själv borde upprätta dessa magasin. Härom hade 
deputationen även vid 1734 års riksdag uppsatt ett be- 
tänkande. Den önskade nu att en förordning skulle ut- 
färdas, som gällde hela riket. 
I betänkandets första paragraf framhålles, att varje 
socken eller några tillsammans borde inrätta en eller 
flera spannmålsbodar, som skulle vara färdiga vid helgon- 
mässan 1747. I nästa paragraf föreskrives att minst en 
tunna borde insättas för varje helt hemman och för de 
mindre i proportion därefter under minst trenne år. Sedan 
följer ett antal närmare bestämmelser om dessa insätt- 
ningar. § 3 föreskriver, att bodarna böra stå under sock-. 
nemännens tillsyn och att säden på inga villkor får ut- 
därmed. 3) K. M:ts brev till statskontoret av 28 juni 1748. Pa F:s 
förslag borde lantmätarna under den tid arbetet i Finland varade be- 
frias från att betala bevillningen (Statskontorets utlåtande hade den 29 
apr. s. 4. infordrats). Sedan följer kvitton m. m. 
1 Idéns upphovsman var Ehrenmalm. Se Schybergson II 
so 21° f. 
Bidrag t. känned. af Fini. 
