170 
Da finska deputationen skred till behandling av ären- 
det, hade den att stöda sig pa följande handlingar: finska 
ekonomiekommissionens riksdagsrelation!, kollegiernas ut- 
latanden? samt memorial av Faggot?, Ehrenmalm?, Hast- 
fehr® och Pipping®. 
Vid ett av sammanträdena föreslog Bjelke, att 
innan de föreslagna magasinen och kronoupplagen 
hunne bliva färdiga, de finska invånarna borde förbjudas 
att utföra spannmål, förrän landshövdingarna om vä- 
ren kunde bedöma, huru årsväxten skulle arta sig, 
och därefter bestämma utförselns kvantitet. Dock borde 
i Sverige bosatta standspersoner, som hade egendomar 
i Finland, få taga så mycket de själva behövde, och efter 
erhållet tillstånd kunde även andra få några tunnor till 
utsäde. Hagert genmälde härtill, att han ansåg det orätt- 
vist att hindra borgerskapets handel, i synnerhet som en 
del städer blott sysslade med spannmålshandel. Även 
allmogen skulle bliva lidande genom åtgärden, enär den 
ej kunde få sin spannmål såld i tid, och gränsallmogen 
skulle drivas att föra säden över gränsen. Dessutom hade 
allmänna besvärsdeputationens betänkande, att lands- 
hövdingarna ej borde blanda sig i borgerskapets spann- 
målsutförsel, vunnit de flesta ståndens bifall.” Bjelke 
1 Se Ios. 163 ff. 
> Se I s. 172. 
Sels 1ozett 
+ Se II s. 103 ff. 
Se lls: 131 ff 
2 Se IL s. 127 ff. 
7 Har åsyftas § 3 av resolutionen på borgarständets allmänna besvär 
av 3 febr. 1748. Landshövdingarna förbjödos att utan regeringens till- 
stand utfärda förbud mot utförsel av allehanda varor. Modée IV s. 2575. 
Bidrag t. känned. af Finl. 
