176 
börjat göra sig gällande.! Dels hyste adeln farhågor, att 
genom en livligare kolonisation svårigheten att erhålla 
tjänstefolk på dess egendomar ytterligare skulle ökas, 
dels fruktade man, att rikets skogar skulle skövlas, om 
man tillät grundläggandet av ett större antal nybyggen 
och torp. ? Farhågorna i sistantydda avseende kunde må- 
hända hava någon grund vidkommande de tätare befol- 
kade svenska landskapen, men voro obefogade beträffande 
större delen av Finland. 
På 1730-talet kan likväl ett småningom skeende om- 
slag i opinionen till förmån för ett underlättande av kolo- 
nisationen iakttagas. Så mottogs exempelvis skogsordnin- 
gen av år 1734, som tillkommit under inflytande av ovan- 
antydda tendenser, på många håll med ovilja. Vid 1740 
—41 års riksdag har nämnda opinion redan segrat, och 
under de följande decennierna träder intresset för denna 
sida av folkökningsproblemet starkt i förgrunden. ? 
Ehrenmalms uttalanden rörande kolonisationen 1 Finland 
kunde därför påräkna allmänt intresse. Då hans me- 
morial + upplästes och diskuterades, framkastades ett för- 
slag om inrättandet av en kolonisationsfond uppgående 
till 100 000 d. smt. ? Såväl detta förslag som det i hans 
memorial framställda om lån på 50 d. smt åt personer, som 
! Edvard Gylling: Suomen torpparilaitoksen kehityksen pad- 
purteet ruolsinvallan aikana. s. 95. 
? Gylling s. 98 o. 107. Martti Kovero: Valtion uutis- 
asutus Ruotsin Suomessa. s. 18 0. 33. 
3 Kovero s. 34 ff. 
*-Se dil s. 103 ff. 
5 F. D. prot. 24 apr. 1747. 
Bidrag t. känned af Finl. 
