179 
föga gagn!, omfattades sålunda icke av denna deputation. 
Finska deputationen anslöt sig däremot till Faggots fri- 
sinnade uppfattning. Fran Finland hade även inlupit 
klagomål om dålig ängsskötsel på grund av skoglupna, 
översvämmade eller sanka ängar, som ytterligare för- 
sämrades genom överdrivet bete och för litet gödsling. 
Även åkerbruket var dåligt. Både i Göta rike och Finland 
brukade man icke genom gärden skilja åker och äng, var- 
igenom kreaturen skadade åkern, och med dikningen var 
det även illa beställt. Dikenas antal var för litet, och 
därtill voro de illa avvägda. I Svea rike åter gjordes 
renen ofta en aln högre än åkern, varigenom vattnets 
avlopp till diket hindrades. Efter att ännu hava omnämnt 
andra fel, uttalar deputationen önskningsmålet, att åt- 
minstone ståndspersoner skulle bygga rior åt sig för att 
erhålla god utsädesrag. I stället for liar borde hand- 
skäror användas och gödseln borde ökas genom inbland- 
ning av hackat granris, alris och andra vegetabilier. Bland 
fel, som särskilt i Skåne vid åkerbruket begingos, nämnes 
seden att sprida gödseln på trädesåkern redan på sommarn, 
men nedplöja den först på hösten, varigenom den förlorade 
sin kraft. I betänkandet följer sedan en beskrivning på 
en gödselstad, där gödsel och jord skulle blandas och 
sedan stå i 1 à 2 år. Även i fråga om fruktföljden ansåg 
deputationen att fel begingos 1 Skåne. 
Uti kammar- och ekonomieutskottets förslag till be- 
tänkande följde därefter en framställning om tegskiftets 
skadlighet, som är av största intresse. Häri påpekades, att 
på det envar så mycket bättre måtte hava frihet att bruka 
1 Se I s. 161. 
Nat. o. Folk, H. 74, N:o 1. 
