204 
larne intränga, flere än dertil äga snille, och genom bok- 
wett sedermera kunna winna befordran.» De övrige fölle 
»sasom lättingar och onyttig wrak» det allmänna till last 
eller rymde till andra lander. Därför borde de, som av 
»Läromästarne» prövades »icke äga nog qwickhet och 
ämne til Bokeliga konsters idkande,» vid de årliga för- 
hören avvisas och sändas till lantbruket eller hantverken, 
sedan de inhämtat nödig kunskap i kristendom och lärt 
någorlunda skriva och räkna. Även borde de studenter, 
som endast vart annat eller tredje år reste till akademin 
»at njuta des skydd till godo,» men eljes föga vinnlade 
sig om studier, utan lågo som inhysingar hos sin släkt på 
landet, begiva sig till jordbruk, sjöfart och hantverk 
»eller ock sättas under Regementerne eller på Flottan.» 
7:0. Till arbete dugliga personer borde icke få såsom 
»inhyses hjon eller så kallade husmän» slå sig ned i back- 
stugor eller eljes på landet, utan förvisas i dens tjänst, 
som angav dem och ville antaga dem. Ej heller vore det 
»för det Allmänna nyttigt», om sådant folk hemma hos 
sig hade så många barn, att de ej kunde sysselsätta dem 
på ett nyttigt sätt, varför det syntes skäligt, »at eho, som 
sig derom anmäler, måtte få barnen til sig taga, på sätt 
och wilkor, som följande puncten förmäler.» 
8:o. »Huru månge barn årligen i brist af föda til 
Rikets skada försmäktade, eller ock af elak upfostran 
förskjämde stadna uti Allmänna häckten, och omsider 
gå förlorade, intygar en dagelig beklagan wärd erfarenhet.» 
För att förekomma en sådan »Landets förlust,» som årli- 
gen tilltog, voro väl barnhus inrättade, och hade i lego- 
hjonsstadgan intagits, att den, som upptog andras barn 
och lät dem lära någon nyttig slöjd, skulle få behålla dem 
Bidrag t. känned. af Finl. 
