206 
barn pa samma sätt som de egna. Denna förbindelse 
borde dock icke få inskränka barnens naturliga frihet. De 
borde ej få behandlas hårt eller otillräckligt förses med 
föda och kläder, »wid förlust af deras ytterligare tjenst för 
husbonden, jemte plikt efter Lag.» Under tjänstetiden 
fingo de ej tagas till krigstjänst, såvida de ej godvilligt 
blevo knekt eller båtsman för sin husbonde. Ifrån sitt 
18:de år borde de erhålla lön liksom andra tjänstehjon, 
och då de kommit till laga ålder, borde de få gifta sig, 
när de behagade. = 
9:0. Tidiga giftermål bidrogo förnämligast jämte nä- 
ringsfångens upphjälpande till folkbristens botande. 
Deputationen fann det visserligen betänkligt att upp- 
häva, vad den nya lagen stadgade i slika mål, men ville 
likväl föreslå, att den långa väg ansökningar om bevil- 
jande av undantag måste taga skulle förkortas. En dräng, 
som önskade gifta sig, kunde anmäla sig hos kyrkoherden, 
som skulle underrrätta landshövdingen därom. Denne 
kunde sedan avgöra saken. Dock borde sådant tillstånd 
ej lämnas dräng, »som ej fått tilstånd at bruka des Salig- 
hets medel, och icke fyllt 18 ar,» samt endast utsträckas 
till allmogen. 
10:0. Vidare ansåg deputationen nôdigt att upprepa, 
vad den vid förra riksdagen genom betänkande av 18 
juli 17431 hemställt rörande ifrån Finland bördiga solda- 
ters och tjänstehjons hemsändande. Vad legohjonen 
vidkom, borde detta ej möta någon svårighet, helst det 
vore ståndspersoner obetaget att låta sina barn för att 
vinna färdighetien eller annan handaslöjd tjäna på svenska 
‘ Här avses finska besvärsdeputationen. Se Is. 131. 
Bidrag t. känned. af Finl. 
