222 
vid skeppsbyggeriet eller beställdes av kronan, emedan 
skogen därigenom alltför mycket öddes. I stället borde 
allmogen låta undervisa sig i användandet av handsågar. 
I detta fall borde likväl de handlande i städerna Nystad, 
Raumo, Björneborg och Kristinestad näst jordägarna 
vara berättigade att framför andra anlägga sågverk i 
dessa trakter samt sedan få utsända »sågade Planckor och 
Bräder i stället för de tälgda, på hwilkas utskjepande 
desse Städer äga urgamla Privilegier» mot att utrikes en- 
dast mottaga och i riket införa silverpenningar. 
V:o. Läkterhygget, som skedde till dessa städers 
behov för deras utrikeshandel och på samma villkor som 
nyss förmälts, kunde tillåtas, om därtill användes endast 
granskog, vilket emellertid icke skedde, varför vid vite 
borde förbjudas att fälla unga furor till läkter. För att 
spara skogen borde borgerskapet i nämnda fyra städer 
berättigas att inrätta sågar för de större trädens sågande 
till läkter. 
VI:o. Kolning var icke endast nödig, utan, om den 
med försiktighet idkades och därvid användes skatar, 
kvistar och förtorkade träd, snarare nyttig än skadlig 
för skogen. Men då åtskilliga klagomål försports över det 
tvång, som gentemot allmogen utövades såväl i fråga om 
leveransens kvantitet som pris, borde detta så jämkas 
bruken och allmogen emellan, att bägge blevo skadeslösa. 
Deputationen hade förövrigt avgett särskilda betänkanden 
i detta ärende. 
VII:o. Anläggandet av sågverk borde på allt sätt 
befordras på orter, där ymnig skog fanns och förr inrät- 
tade verk eller skeppsbyggerier icke förfördelades. De sågar, 
som hädanefter anlades, borde förses med flera och på 
Bidrag t. känned. af Finl. 
