225 
som bland »matnyttiga wilda Creatur.» Landshövdingarna 
borde tillhalla saval allmogen som skallfogdarna att i 
detta avseende fullgöra, vad allman lag och förordnin- 
garna fordrade. Vad allmogen vidkom, hade den »til- 
förene mera omgått med skytteri så med Bössa som 
Flitsbåga,, men dels hade gevären under de senaste 
krigen avhänts dem, dels voro arbetarna vid hemmanen 
så få, att de ej hunno med slikt bigöromål. Deputationen 
föreslog för den skull, att kasserade musköter och kar- 
biner som nu billigt såldes vid tyghusen, partivis skulle 
sändas till olika landsändar för att där säljas åt allmogen. 
5:0. I anseende till Finlands talrika sjöar borde fisket 
vara ett av de indräktigaste näringsfången, men ändå 
torde mångenstädes i inlandet fisken tryta, och var man 
sålunda tvungen att hämta den från skärgården. Då nu 
invånarna visste berätta, att den förr varit ymnigare, och 
då varken någon »fiske-död» försports eller sjöarna ut- 
tömts genom för starkt fiskande, trodde deputationen, 
att bristen berodde på felande kunskap om, huru fisket 
borde skötas. De av kammar-, ekonomie- och kommersdepu- 
tationen föreslagna underrättelserna om allehanda bruk- 
liga fiskesätt och bragder borde tryckas på finska och 
svenska samt spridas bland allmogen. I detta samman- 
hang ville deputationen framhålla, att landshövdingarna 
borde tillse, det icke skärgårdsallmogen i Nyland emot lag 
tillät främmande undersåtar att fiska i deras skärgård. 
Den ringa betalning främlingarna erlade därför kunde ej jäm- 
föras med den båtnad rikets egna undersåtar hade av att 
nyttja detta fiske. Ville skärgårdsborna ej själva nyttja sitt 
havsfiske, borde de mot någon vedergällning överlåta det 
till städernas borgerskap eller andra svenska undersåtar, 
Nat. o. Folk, H. 74, N:o 1. 15 
