231 
läsningar, emot förrnämnda Wetenskapers handtering.» 
såsom redan skett vid Uppsala akademi. Synnerligen 
gagneligt vore även, om till ekonomieprofessor togs en 
man, som genom in- och utländska resor och egen erfa- 
renhet vunnit insikt i hushållningens sannskyldiga grunder. 
I detta sammanhang hemställde deputationen även, 
om icke för att efter hand införa svenska språket i Fin- 
land, den finska allmogen å de orter, där tillfälle funnes 
till umgänge med svenskt folk, kunde uppmuntras att 
låta sina barn lära sig svenska, då de kunde understödjas 
med Abe-bécker, katekeser och psalmböcker. Deputa- 
tionen ansåg sig ej behöva mycket orda om fördelen av, 
att svenska och finska inbyggare förstodo varandras tungo- 
mål, varigenom förtroendet mellan bägge folkslagen kunde 
befästas och svenska hushåll lättare överflyttas till Finland. 
$ 7. Även de förnuftigaste förslag och klokaste an- 
stalter vore förgäves, om de icke förverkligades. Detta 
kunde emellertid icke ske med en till »antal och Lön 
otilräckelig inrättad Betjening». Deputationen understödde 
därför på det varmaste ekonomiekommissionens förslag 
om ökande av antalet hövdingedömen, biskopsstift, lag- 
sagor, härad och socknar. Särskilt skulle genom sock- 
narnas delning landet bliva mera bebott och uppodlat. 
Detta styrktes av erfarenheten som visade, att vid kapell, 
som uppbyggts i ödemarken, »Inbyggarne inom 40 a 50 
Ar sig ansenligen förmerat, sedan de således fått Guds 
hus sig närmare,» ty den långa vägen till moderkyrkan 
hade avhållit dem att upprödja nya bolstäder i ödemarken. 
Då emellertid inga bestämda förslag kunde göras, innan 
landet var avmätt, ville deputationen endast påminna 
om nödvändigheten att avsända lantmätare till Finland. 
Nat. o. Folk, H. 74, N:o 1. 
