245 
den i anledning därav fôretagna jämkningen tyckes ej 
hava varit grundligare. Den ar 1697 anbefallta jordjämk- 
ningen var ännu ej genomförd och rörde blott en liten 
del av länet; dessutom hade det bestämts, att Ottesons 
revning skulle läggas till grund för densamma. 
Deputationen var av den åsikten, att enär Österbotten 
aldrig ordentligt skattlagts, den förordning, som inskränkte 
revning och förmedling till sådana hemman, som genom 
översvämning eller på annat sätt mist sina ägor, ej borde 
tillämpas på Österbotten, utan att de hemmansåbor, som 
anmälde sig, fortast möjligt borde få sina hemman på nytt 
revade och skattlagda. Därvid borde intet avseende fästas 
vid. om de voro krono- eller skattehemman, samt åborna 
ej förlora förvärvad skatterätt vid förmedling. Vid skatte- 
köp skulle slutligen icke den gamla, utan den nya räntan 
läggas till grund vid avgiftens beräknande. Den nya rev- 
ningen i Österbotten borde genomföras så fort som möj- 
ligt. De stora avskrivningar, som nu varje år voro nödiga, 
kunde då undvikas. Envar skulle även bättre sköta sina 
ägor, då han var säker om, vad som var hans, och även 
en mängd nybyggen kunde grundas. Detta skulle medde- 
las besvärsdeputationen i anledning av att österbottnin- 
garna även till denna deputation inlämnat yrkanden på 
en ny skattläggning i sitt län!. 
Deputationen ansåg likväl ännu ytterligare nödigt 
att även till ständerna inlämna ett betänkande, där den 
förordade förslaget om en ny skattläggning trots K. M:ts 
och kammarkollegiets avstyrkande? I betänkandet, som _ 
uppsatts av Pazelius, framhölls dessutom, att mången åbo 
! F. D. prot. 16 juli 1747. 
2 F. D. prot. 21 juli 1747. 
Nat. o. Folk, H. 74, N:o 1. 
