248 
skulle alla hemman och ägor, som icke i senare tider meto- 
diskt revats och skattlagts, genom de nu till Finland fôr- 
ordnade lantmätarna fordersammast geometriskt avtagas 
samt beskrivas och sedan skattliggas efter den nu för 
orten utkommande nya skattlaggningsmetoden samt av 
kammarkollegiet skyndsamt överses. Da skatten ej ägt 
någon behörig grund, borde ej den förmedling på räntan, 
som kunde finnas skälig för ett eller annat hemman, or- 
saka någon rubbning i åbons ägande skatte- eller besitt- 
ningsrätt 1. Österbottningarna hade sålunda, trots kolle- 
giernas motstånd, i huvudsak lyckats genomdriva sin 
åsikt i denna för landskapet så viktiga angelägenhet. 
I samband med nyssbehandlade ärende står frågan, 
huru man under frihetsåren borde förfara vid skatteköp 
av kronohemman. I $ 7 av kammarkollegiets riksdags- 
berättelse omtalades, hurusom kollegiet enligt reskript 
av 3 juli 1744 förordnat, att om en kronohemmansåbo 
under frihetsåren ville skatteköpa hemmanet, borde för- 
faras enligt förordningarna. Dock finge icke någon annan 
än åbon under denna tid tillhandla sig hemmanet, såvida 
han icke hade bättre rätt, för att icke åbon skulle gå för- 
lustig den genom frihetsåren beviljade ersättningen för 
sina förluster under kriget?. Deputationen fann detta 
rattvist®. Emellertid hade Matts Antila och Johan Flänki 
1 R. o. A. prot. 2 dec. 1747 (XVII s. 96); prästest. prot. 1 o. 12 
dec.; borgarst. prot. 2 dec. 1747; bondest. prot. 17 dec. 1746. Reso- 
lutionen på allmog. allm. besvär § 70 av 21 jan. 1748. Modée IV 
s. 2565. 
2 F. D. prot. 21 nov. 1746. 
> F. D. prot. 11 apr. 1747. 
Bidrag t. känned. af Fin]. 
