255 
onödigt att kommunicera ärendet med kollegierna, utan 
föreslog bifall till allmogens ansökning. Detta vore bäst 
såväl för kronan som för allmogen, vilken i sådant fall 
kunde våga nedlägga mera på anläggningen, än om pos- 
sessionen vore osäker. Deputationen biföll härtill 1, I be- 
tänkandet omnämnes först fiskets avtagande, varför all- 
mogen sökt lindring i avgiften för detsamma, samt Est- 
landers försök att erhålla arrendet, vilket dock på lands- 
hövding v. Essens förord avslagits. Allmogen hade då år 
1725 på 3 år ingått kontrakt och åtagit sig att lösa varje 
tunna av stadgelaxen med 10 d. smt. Därefter omtalar 
deputationen, att intressenterna i laxfisket i Ijo enligt 
kronofogden Zimmermans kvitto för 1738 och 41 betalat 
arrendet med 1200 d. smt. År 1746 hade de betalat 
arrendet för år 1747 och resten från därföregående år, även- 
ledes med 1200 d. smt, och detta, ehuru de hade frihetsår 
och liksom andra av landets inbyggare befriats från re- 
stantiernas aterbetalande. År 1747 hade Tjo socken ingått 
nytt kontrakt med kronan och förbundit sig att lämna 55 
tunnor salt lax, som kunde lösas med 40 d. kmt tunnan. 
De gavo alltså allt ännu enligt gamla stadgan, men bestodo 
därtill själva saltet och 10 d. kmt mera för tunnan än 1725, 
ehuru fisket bevisligen minskats efter vårfloden 1726. 
Deputationen biföll därför till allmogens anhållan om perpe- 
tuellt arrende?. Ständerna biföllo likaledes och beslöto, att 
socknarna skulle få behålla fisket utan kontrakt i allan tid? 
DE D. prot. 20 febr. 1747. 
? F. D. bet. dat. 26 febr. 1747. 
* RK. o. A. prot. 16 mars o. 16 juni 1747 (XV s. 565 o. XVI 
s. 243); prästest. prot. 6 apr.; borgarst. prot. 6 apr., 20 maj o. 28 juli; 
bondest. prot. 6 o. 30 mars o. 13 dec. 1747. R. St. brev 24 aug. 1747. 
Civilexp. reg. 28 aug. s. 4. 
Nat. o. Folk, H. 74, N:o 1. 
