263 
den icke kunde befatta sig med saken, da sådana förbry- 
telser enligt fredstraktaten icke finge beivras 1. 
Av de 10 betänkanden, som ovan refererats, äro de 
av den 29 januari och den 9 juli saval de vidlyftigaste som 
de viktigaste. Intetdera betänkandet blev visserligen i 
sin helhet antaget av ständerna, men likväl äro de märkliga, 
det förra genom att i detsamma klart påvisades de språk- 
liga missförhållandena, det senare genom uppslag, som 
då de i en framtid förverkligades, fingo stor betydelse 
för landet. 
Betänkandena, alltid resultat av grundligt och sam- 
vetsgrant arbete, präglas av en tydlig strävan att låta bil- 
lighet och rättvisa råda. Naturligtvis gjorde sig då och 
då även de enskilda intressena, särskilt städernas, gäl- 
lande, men de ovanbehandlade frågorna voro för det mesta 
av den art, att dylika intressekonflikter endast sällan 
uppstodo. T. o. m. de lägsta folkklasserna, som i allmän- 
het voro föremål för en mera sträng än välvillig omvårdnad, 
fingo dock röna bevis på, att deras rätt icke lämnades 
fullkomligt obeaktad. Så var t. ex. förhållandet ifråga 
om fosterbarnens behandling och rättigheter. Detta är 
givetvis en yttring av det i vida kretsar vaknande intresset 
för befolkningens ökande, vilket intresse bl. a. tar sig 
uttryck i bestämmelsen, att vem som helst, oberoende av 
stand eller klass, finge upptaga nyodlingar ?. 
"ES D. prot. 5 maj 1747. 
2Kovero s. 80. 
Nat. o. Folk, H. 74, N:o 1. 
