268 
styrka ständerna till att lata resolutionen vila, tills stän- 
derna avgjort deras ansökning. 
De framförde särskilt följande skäl. Länet hade i 
många år hemsökts av missväxt och boskapsstörtning och 
betungats med dryg soldatutredning. I landets städer 
fick folket ej tillräcklig betalning för sina varor. Under . 
innevarande år hade de t. ex. endast erhållit 10 d. kmt 
för en tunna tjära, medan handlandena fått 23, ja t. o. m. 
25 d. Allmogen måste icke desto mindre betala allting 
dyrare hos borgaren där i orten än i Stockholm. De flesta 
hade små och ofruktbara hemman och kunde varken hava 
föda eller betala sina utlagor, om seglationen fråntogs 
dem. Även för dem som fått hålla seglationsrätten blev 
den onyttig, emedan de tillsammans med de andra voro 
delägare i fartygen och varken kunde utlösa dessa eller 
enbart med egen avel lasta ett fartyg. Att borgerskapet 
förorsakade dem alltför stort besvär bevisades av att 
Nykarleby handlande låtit genom landshövdingeämbetet 
sekvestera 265 tunnor tjära, som nedförts till deras lasta- 
geplats. Detta hade skett redan den 7 april, innan den 
sista resolutionen ännu blivit kunnig för allmogen. Monå, 
Hirflaks, Kantilaks och Väksala byamän, som hade del i 
upplaget och fortsättningsvis hade rätt att segla, hade 
det oaktat icke fått sin del lösgiven. Nästkommande år 
skulle därför allmogen bliva tvungen att lida hunger genom 
sina medundersåtars hårdhet, sedan de under de förra åren 
måst svälta för missväxt på säd. Även under innevarande 
år torde grödan tagit skada av nattfroster, som infallit 
midsommartiden. | 
En annan närsläktad fraga, som ävenledes i hog 
grad upprörde lidelserna, nämligen stapelfragan i Oster- 
Bidrag t. känned. af Finl. 
