9723 
Eld 
varorna som landet nödvändigt behövde och 2:0 så för- 
öka sina exportvaror till utrikes orter, att de i värde 
överstego de varor som inhämtades och riket sålunda 
småningom kunde återvinna, vad det genom en dålig 
hushållning förlorat. Att detta emellertid icke kunde ske 
utan att flere städer anlades, ville forf. idet följande bevisa. 
4:0. Kollegiet frågade om de orsaker, som förmått 
forna konungar att gynna Stockholm, funnes kvar och 
därtill 1:o om inrättande av en stapelstad i Österbotten 
skulle medföra en ändring i Stockholms privilegier och 
2:0 om nyttan därav skulle uppväga skadan. Beträffande 
Stockholms privilegier och de slutsatser kollegiet med 
anledning av dem drog, vore att märka, att denna 
stads privilegier ej hade företräde framför andra städers 
i riket. Då alla sådana privilegier ej voro annat än ekono- 
miska lagar, som blivit stadgade efter orternas och rikets 
tillstånd på den tid de gjordes, så hade många städer 
och societeter fått tåla ändringar i sina privilegier, sedan 
orsakerna till deras utfärdande upphört. Stockholm kunde 
så mycket mindre vara undantaget, som staden sedan 
privilegiernas utfärdande så tilltagit i styrka och valmaga, 
att den nu både kunde och borde bestå, utan att öster- 
bottningarna behövde bidraga med svett och blod samt 
äventyra sitt eget lands undergång. Tvärtom borde en- 
ligt den tydliga meningen i regeringsformens § 51! och K. 
M:ts resolution på städernas allmänna besvär år 1723 
1Emil Hildebrand: Sveriges regeringsformer 1634—1809 
s. 116. Det åsyftade stället lyder »Städerne i riket fürblifva vid deras väl- 
fångne privilegier och rättigheter, som dem af forna konungar gifne 
och förlänte äro; dock så att de af riksens ständer efter tidernes om- 
ständigheter lämpas». 
Nat. o. Folk, H. 74, N:o 1. 18 
