285 
den ovanfor belägna trakten till Kristinestad var ytterst 
besvärlig, kom allmogen endast i nödfall till staden och 
kunde ej medföra alla varor den hade att avyttra. Om 
staden finge anlägga en köping därstädes, kunde allmogens 
dryga resor bortfalla, befolkningen handledas i att anlägga 
tjärugnar, varigenom skogarna kunde sparas, och slutligen 
skulle tullinkomsterna ökas genom att Kristinestads till- 
försel skulle växa. Om allmogen vann tillräcklig avsätt- 
ning på sina varor, kunde den undgå nödvändigheten av 
att söka dryga avskrivningar på sina skatter. 
Slutligen återstår att redogöra för några till deputatio- 
nen inlämnade skrivelser rörande bruk och fabriker i Fin- 
land. En ofta återkommande tvistefråga var den om 
förhållandet mellan bruken och den kringboende allmogen. 
Icke mindre än trenne sådana mål hade deputationen att 
handlägga. Erik Mattsson inlämnade å samtliga invå- 
nares i Eura socken och Säkyla pastorat vägnar ett me- 
morial!, vari klagades över att brukspatron Parman 
Tim bragt det därhän, att de nu tvungits att leverera 
mera kol till Kauttua bruk än de kunde uthärda med 
och att de måste nöja sig med en godtycklig betalning. 
Genom kolningen led deras åkerbruk och hindrades de i 
den gagneliga tillverkningen av trävirke och kärl. De 
anhöllo på dessa grunder att befrias från denna tunga 
eller att landshövdingen finge rätt att vid behov höja 
kolprisen eller förminska pålagan. 
1 F. D. handl. n:o 30. Odat. Inl. o. resolv. 7 mars 1747. 
Nat. o. Folk, H. 74, N:o 1. 
