289 
vilken ägde flockar av allehanda löst krigsfolk, kunde 
göra inbrott, ströva och åter vara borta, innan det i 
skansarna förlagda ständiga krigsfolket kunde finna dem 
och skydda landet. Lyckades fienden bemäktiga sig ett 
sådant fästningsverk, så hade han ett rovnäste, varur 
han så mycket friare kunde ofreda inbyggarna. För att 
förekomma en sådan fara borde samma anstalt som i Norge 
vidtagas. Där voro nämligen alla manspersoner av all- 
mogen skyldiga att en tid tjäna under fanan, varifrån 
de efter en viss tid entledigades. Ett gott föredöme 
hade karelska allmogen genom sitt nit och sin mandom 
ådagalagt under sista kriget. Därav tog sig förf. anledning 
att för deputationen föreslå, att allmogen i hela landet 
borde förmås att låta sina söner, så snart de blivit 15 år 
gamla, under 6 års tid några gånger om året komma till- 
sammans att övas i krigsväsendet, så till sjöss som lands. 
Ty sedan grannen skaffat sig en ansenlig galérflotta, ej en- 
dast i Finska viken, utan ock försedde sig med dylika fartyg 
i Saimen, vari han fått del, och sålunda under krigstid sjö- 
ledes kunde infalla ej allenast i Savolaks utan ockiTavast- 
land och ända upp till Österbotten för att härja och bränna, 
vore det nödigt att såväl i de nyländska hamnarna som 
i Salma ständigt låta ett tillräckligt antal galérer vara i 
beredskap for att tillbakavisa alla dessa skadliga försök. 
Nu uppstod emellertid frågan: vem skulle underhålla 
detta manskap och vilka officerare skulle tagas till deras 
övande. Författaren höll före, att om saken med alla 
dess omständigheter tillbörligen framställdes för allmogen, 
den icke skulle undandraga sig att vid de årliga samman- 
komsterna själv hålla sig med mat; uniformer behövdes ej. 
ty klädernas utseende och färg gjorde ju intet till strid- 
Nat. o. Folk, H. 74, N:o 1: 19 
