292 
antaga därför ofta en lidelsefull karaktär, varvid särskilt 
städernas representanter utmärka sig genom sin hetta 
och sin ohöljda egennytta. Redan i deputationens all- 
männa betänkande förekommo visserligen liknande frå- 
gor, men dels gjordes där endast allmänna uttalanden, 
dels undveko deputationens ledamöter att däri beröra de 
verkliga tvistefrågorna stånden emellan för att icke där- 
igenom äventyra betänkandets framgång. Deputationen 
lät likväl icke av sin fredsvänlighet förmå sig att alldeles 
undvika dessa frågor, utan upptog dem till behandling, 
även där de kunnat skjutas åt sidan. 
Ett av dessa ömtåliga ämnen, var den sedan gammalt 
blomstrande bondeseglationen. Frågan hade redan be- 
rörts i ett memorial av Forsteen! samt i en ansökning, 
som inlämnats av nyländska bönder? Aven Pazelius 
hade i sitt betänkande om Österbotten uttalat sig därom ?. 
Dessa handlingar hade inlämnats redan i januari, men 
deputationen fann, att den ej kunde befatta sig med 
ärendet så länge det låg hos K. M:t till avgörande. Den 
tredje mars utkom likväl en resolution, som i väsentlig 
grad inskränkte allmogens seglationsrätt*. Egendomligt 
nog tyckes denna förordning till en början ej hava stött 
på någon opposition, ty den 23 april uttalade deputatio- 
nen, att frågan blivit avslutad till alla parters belåtenhet 5, 
1 Se II s. 266. 
25 Se. I 82206: 
> Se II s. 120. 
* Se E.G. Palmén: Historisk framställning af den svensk- 
finska handelslagstiftningen s. 148. 
5 Se II s. 192. 
Bidrag. t. känned. af Fin]. 
