302 
Prastestandet uppskot fragan gang pa gang for att 
invänta borgarständets utlätande!. Först den 17 okto- 
ber fattades beslut, varvid standet omfattade adelns 
resolution ?. 
Borgarstandet var naturligtvis angeläget att forhala 
tiden och sokte genom deputationer till de andra stan- 
den utverka uppskov. När en av dessa deputationer ater- 
vände, berättade den, att de andra stånden lovat dröja 
med sakens avgörande. Lantmarskalken hade dock ytt- 
rat, att ståndet gjorde bäst, om det lagade så att kyrkan 
stod mitt i byn?. Det utlåtande, som slutligen blev upp- 
satt, innehåller intet nytt utöver vad ståndets ledamöter 
i deputationen framhällit 4. ; 
Finska deputationens betänkande framlämnades i 
bondeståndet av hovjägmästaren Silfwersparre, som i 
högsta måtto rekommenderade detsamma och anhöll, 
att sedan det blivit föredraget få anföra, vad därutinnan 
kunde tjäna till upplysning. Sedan han avtratt, beslöt 
ståndet godkänna betänkandet och rekommendera det 
hos de övriga stånden, blott det fått höra, vad Silfwer- 
sparre hade att meddela. Hans anförande inskränkte sig 
emellertid till ett framhållande av, att de skiljaktiga leda- 
möternas yttranden ej förtjänte någon synnerlig uppmärk- 
samhet och en uppmaning att rekommendera ärendet 
hos de övriga stånden ?. Sedermera fann likväl ståndet 
! Prästest. prot. 27 aug., 5 o. 16 sept., 14 okt. 1747. 
? Priistest. prot. 17 okt. 1747. 
> Borgarst. prot. 27 aug. 1747. 
* Borgarst. prot. 16 sept. 1747. 
> Bondest. prot. 27 aug. 1747. 
Bidrag t. känned. af Finl. 
