308 
tion 2. Det märkeliga med denna expedition är emellertid, att 
den först i april 1749 anlände till rådet och att den under- 
tecknats varken av borgarstandets talman eller av dess 
sekreterare. I rådet beslöts göra en förfrågan, huru en 
så gammal expedition nu först kommit i dagsljuset ?. 
Svaret är antecknat på en vidfäst lapp: Borgarståndets 
talman och sekreterare vid 1747 års riksdag hade i april 
1749 uti expeditionsdeputationen yttrat sig, varför de 
ingen del kunnat taga i denna skrivelse. I denna depu- 
tations protokoll har jag emellertid icke lyckats an- 
träffa något rörande denna sak. Den viktiga frågan 
avancerade icke vid denna riksdag. Allt förblev i huvud- 
sak vid det gamla och gav ännu vid flere följande riks- 
dagar anledning till hetsiga strider mellan borgar- och 
bondestånden. | 
Den förmånsställning, som stapelstäderna tack vare 
den rådande lagstiftningen intogo, hade givetvis till följd 
att även flere av de vid saltsjön belägna mera betydande 
uppstäderna sökte tillkämpa sig rätt att upptagas i denna 
privilegierade klass av städer. Sålunda hade Gabriel Ha- 
gert redan vid 1743 års riksdag eftersträvat att at 
Borgå vinna Fredrikshamns stapelrätt, ehuru förgäves ?. 
Även vid riksdagen 1747 var han verksam i detta syfte 
och sökte bl. a. förmå finska deputationen att uttala sig 
till stadens förmån, men deputationen ansåg sig icke 
1 RB. St. brev 14 dec. 1747. Riksdagsreg. n:o 615. 
? Rådets resol. anteckn. å expeditionen 21 apr. 1749. Samtidigt be- 
slöts att verkställa ständernas beslut genom brev till landshövdingarna i 
Abo, Helsingfors och Kymmenegårds län samt v. Rosen och kommers- 
kollegiet. 
> Se Is. 112 och T. Hartman: Borgå stads historia II s. 287. 
Bidrag t. känned. af Finl. 
