309 
kunna tillmötesgå en sådan önskan, enär den vid förra 
riksdagen beslutna undersökningen icke verkställts. I 
protokollet uttalades likväl, att staden då den låg mellan 
tvenne stapelstäder hotades av undergång, om ej över- 
heten ingrep !. 
Den österbottniska stapelfragan däremot var föremål 
för en mera ingående behandling. Genom Fredrikshamns 
avträdelse hade östra Finland blivit utan stapelstad, 
och Degerby kunde ej ersätta förlusten i följd av dess 
avlägsenhet. Representanterna för de ostfinska länen 
hade i anledning därav bragt frågan om förlänande av 
stapelrätt åt Uleåborg på tal. I tvenne till K. M:t ställda 
inlagor, som i avskrift finnas bland deputationens akter, 
utveckla de sina åsikter. 
Den ena av dessa inlagor ? är undertecknad av Matts 
Härkänen, Eskil Assilain och Pål Reinikain 3. De fram- 
hålla, att de tidigare inlämnat en underdånig anhållan 
att tullfritt över ryska gränsen få införa hästar, bo- 
skap, spannmål till utsäde samt salt till husbehov, tills 
en ny stapelstad och andra handelsplatser och köpingar 
till allmogens bekvämlighet inrättats. Men vidare borde 
mått och steg tagas för att leda handeln med tjära, beck 
och bräder m. m. till någon sjöstad för att därifrån ut- 
skeppas. Vägen till Borgå, Helsingfors och Åbo var om 
sommaren otillgänglig och för lång. Däremot var för all- 
1 F. D. prot. 24 apr. 1747. 
? Avskriften saknar datum och alla anteckningar, men finnes bi- 
fogad kommerskollegiets utlåtande rörande visa lättnader i fråga om 
tullarna. F. D. handl. n:o 96. 
> Alla tre voro vid 1743 års riksdag ombud för Viborgs och Ny- 
slotts lin. Se Is. 8, 70 o. 72. 
Nat. o. Folk, H. 74, N:o 1. 
