336 
dan farelden samt åtskilliga sågar i Helsinge utött sko- 
garna pa storvirke. 
En kanal mellan Turkhauta och Harju skulle 6ppna en 
farled till Björneborgsvattnen och Päijänne. Hela lan- 
det och även Helsingfors kunde hava nytta av att erhålla 
en kommunikation mellan Turkhauta och Vesijärvi, som 
pa sätt undersökningskommissionen i orten hållit fore. 
Planen torde dock vara omöjlig att realisera. Utom de 
trånga, branta och steniga forsar, som voro antecknade på 
den författade kartan, ! vilka svårligen kunde göras 
navigabla, så mötte det största hindret i trakten mellan 
Pääjärvi sjö i Koskis kapell och Vesijärvi i Hollola soc- 
ken. För deputationens ledamöter var det visserligen 
bekant, att en sjö, Mattjärvi, och några små bäckar och 
rännilar funnos mellan besagda sjöar, men det var dock 
omöjligt att där inrätta någon farled genom trånga, branta 
och steniga ställen på en dryg mils avstånd. Om- 
kostnaderna vore större än nyttan. 
Vad durchfarten mellan Turkhauta och Harju angick, 
så lämnade deputationen därhän, om den 10 mil långa 
sträckan kunde göras så brukbar, att man där kunde fär- 
das med större lastade båtar. Likaså osäkert vore, om 
en farled med större och mindre båtar kunde ernås mellan 
Konojärvi ? och Längelmäki socken till följd av de manga | 
forsarna och strömmarna, 1 synnerhet Valkiakoski, som 
omöjligt torde kunna göras navigabel. Allmänt bekant 
var även, att allmogen aldrig befarit dessa vattendrag 
1 Kartorna finnas ej bland handlingarna. 
? Här avses Konhonselkä i Vånåstråten. 
Bidrag t. känned. af Finl. 
