338 
allmogen att lämna en slik rörelse. Deputationen kunde 
därför ej styrka till, att vidare försök eller omkostnader 
gjordes för dessa durchfarter och kanaler. 
I stället fann deputationen det högst viktigt att få 
till stånd en kommunikation mellan Saima och Päijänne, 
så att man finge tillförsel till Anianpelto eller Lahtis se- 
dan Vääksy strömfall rensats, vilket möjligen kunde ske. 
Deputationen kunde ej med bestämdhet uttala sig om, var 
farleden till Saima skulle dragas, enär inga säkra kartor och 
beskrivningar funnos, men den hade sig bekant att Päi- 
jänne löpte in i Sysmä socken och att därifrån fanns ett 
vattendrag till Hartola kapell och därifrån vidare till 
Liukkola by i Hirvensalmi kapell, där de stora vattnen 
slutade, varom assessor Rudenschöld jämväl till en del 
talade i sin berättelse av ar 1738.1 Saima åter sträckte 
sig ända till St. Mickels sockens kyrka, som låg endast 
1 1, mil från Liukkola.? Dessutom trodde man, att ett 
vattendrag fanns mellan St. Michel samt Jockas, Jorois 
och Rantasalmi socknar, där större delen av Saima till- 
stötte 3. Därifrån kunde man komma såväl till Karelen 
som till den del av Savolaks, som stötte till Österbotten. 
Om sträckorna Rantasalmi—St. Michel, Saima—-Hir- 
vensalmi vid Liukkola samt Hartola—Päijänne 1 Sysmä 
kunde göras navigabla, vore sa mycket vunnet som man 
nagonsin kunde vinta av en durchfart i den trakten. 
Folket var talrikt och bosatt i byar, riklig tillgang 
fanns pa tjära, spannmål, viktualier och andra varor, 
1 Följande större sjöar skulle därvid passeras: Nuoramoisjarvi, 
Enovesi, Jääsjärvi, Suontienjärvi och Puulavesi. 
? Liukkola ligger vid en gren av Puulavesi. 
® Detta torde knappast vara fallet. 
Bidrag t. känned. af Finl. 
