Inledning. 
Då Gustav III ar 1786 sammankallade ständerna, var 
huvudsyftet därmed att erhålla ett lån på 1,000,000 riks- 
daler silver, för att från Ryssland kunna för kommande år 
uppköpa säd för de finska magasinerna. Dessa stodo 
nämligen tomma efter de senaste tre åren av missväxt, 
som övergått landet, och Gustav önskade därför med 
ständerna avhandla om de åtgärder, som borde vidtagas, 
ifall missväxt åter skulle inträffa. Tvivelsutan var det 
dock även för att samla förråder för det krig mot Ryssland, 
som lekte honom i hågen och till vars begynnande — som 
man har skäl att antaga — hans avsikt var att begära 
ständernas samtycke. 
Ständerna visade dock denna gång icke samma bered- 
villighet att tillmötesgå hans önskningar som vid ständer- 
mötet 1778. Sålunda utlovades visserligen en del av den 
äskade summan, likvisst endast under vissa villkor. Alla 
de övriga propositionerna avböjdes. 
Då konungen såg att ett stort missnöje rådde i landet 
och att oenighet förefanns statsmakterna emellan i flere 
viktiga frågor, upplöste han förbittrad riksdagen. Sanno- 
likt fann han stämningen ogynnsam för realiserande av 
Nat. o. Folk, H. 74, N:o 2. 
