14 
de krigiska planer han hyste, då han ieke ens framställde 
en anhållan om ständernas samtycke därtill. Säkert torde 
dock vara, att tilldragelserna vid riksdagen bidrogo till 
att stärka konungens övertygelse, att den ställning, i 
vilken han och landet nu råkat, kunde förbättras endast 
genom ett krig med Ryssland. 
Han begynte därför i tysthet med all iver rusta sig 
och då kriget emellan Turkiet och Ryssland 1788 utbröt, 
var hans beslut fattat. Han hoppades medelst sin flotta 
och lantarmén kunna överraska Katarina, vinna en lätt 
seger samt inom kort tid, — sex veckor — slutföra kriget. 
Året 1787 rådde i Sverige visserligen något ljusare 
förhållanden än under de två föregående åren. Skörden 
hade utfallit bättre, handel och köpenskap hade förkovrats 
och missnöjet inom de ofrälse stånden minskats, men 
statens finanser befunno sig som förut i ett bedrövligt 
tillstånd och mycket penningar behövdes för utrustnin- 
garna. Statsskulden, som 1787 nedgatt, steg åter betyd- 
ligt under 1788 och inga utsikter funnos för erhållande av 
lån från utlandet. Ett mindre sådant av 400,000 rdl., holl. 
var det enda, som under år 1788 kunnat erhållas och de 
subsidier, som Sverige erhöll från Frankrike, skulle snart 
indragas. Och då England, varifrån konungen hade hop- 
pats erhålla den största hjälpen, även avbröt forbunds- — 
underhandlingarna, återstod för honom endast hoppet om 
Turkiets hjälp. 
Turkiet var nog villigt att lämna detta understöd, om 
blott Sverige skulle förklara Ryssland krig, men huru 
stora subsidier Sverige kunde påräkna, därom var ännu 
intet bestämt, man visste endast, att Turkiet ansåg den 
begärda summan, 1 mill. piaster, överdrivet stor. 
Bidrag t. känned. af Finl. 
