16 
skärer 1). Ankarsvärd föreslog därför att kriget först ett 
år senare skulle begynnas. Ehrensvärd åter höll före att 
minst 6 års fred behövdes för att få flottan i fullt dugligt 
skick. 
Konungen kunde dock icke giva sig till tåls, hans beslut 
var oåterkalleligt; fientligheterna öppnades och ännu i . 
början av oktober 1788, då kriget redan varat i 3 månader, 
var subsidie-frågan icke löst. Det understöd, som Sverige 
slutligen erhöll från Turkiet, var blott en obetydlighet i 
förhållande till vad som erfordrades för kriget ?). 
Odhner säger: »Hur man än må döma om den poli- 
tik, som försatt honom i detta läge, han kände dock nu 
med sig, att hans sak var Sveriges sak, och häri ligger det 
bästa eller rättare det enda försvaret för krigsplanerna.» 
1) Överste Mikael Ankarsvärds minnen från åren 1788—1790 
p. 141. 
2) I fältmarskalken Joh. Chr. Tolls Biografiska Tackning 1849 
p. 37 uppges summan, till vilken de turkiska subsidierna uppgick. 
Vid 1790 ars slut hade Turkiet lamnat till Sverige 231,039 rdr. 
spec. och först efter krigets slut 21,173 rdr. spec. Inalles erhöll 
Sverige alltså av Turkiet 252,212 rdr. spec. 
Bidrag t. känned. af Finl. 
