28 
»valdsverkan pa gärdesgårdar m. m.» samt da klagomål inkom- 
mit, »det gras slas och bergas saval af Officers drangar, som tross- 
kuskar, ehuru all sådan Fouragering är förbjuden, sa tillkänna- 
gives, at General Gevaldigern Lieutnanten erhållit ordres att 
genast på stället straffa den första som därmed beträdes.» 
Och Siegroths order d. 6 aug. 1790 lyder: 
1:0. »Som de såväl här som vid öfriga poster befintliga broar, 
genom starkt och (par force) körande och ridande taga skada, så 
varda härvarande Regementer och Corpser anbefalte på det strän- 
gaste, att ingen eho det vara må, annat än i skridt eller smått 
lunk (om brådtom är) färdas öfver bemälte broar, och som de där 
utsatte poster hafva ordres att noga hålla handen deröfver, så 
måste såväl officers drängar som trosskuskar härom averteras, 
att undgå det straff, den sig häremot förbryter är underkastad.» 
Med den sistnämnda disciplinära bestämmelsen avsågs 
ej blott att de för trupp- och trosstransport nödiga vägarna 
skulle vara 1 brukbart skick, utan denna order kan, lika- 
som flere tidigare omnämnda, hava utfärdats i syfte att 
så mycket som möjligt mildra den tunga kriget i många 
stycken pålade allmogen. 
Därpå tyder även v. Platens ord. d. 17 feb. 1789, där 
det säges: »För att hålla i en dem helsosam rörelse och så 
mycket möjeligt lätta Allmogens tunga vid en stark in- 
qvartering, tillhålles manskapet att sjelfva sönderhugga 
den ved som åtgår i qvarteren». 
Detsamma avsåg även ordern av Meijerfelt d. 27 juli 
1790, dar det säges: »På det Allmogen bergningstiden 
icke måtte sakna sina hästar, så komma regementerne 
hädanefter emellan provianterings- och fouragerings- 
dagarne at med tross hästarne förrätta sine forslor samt 
transportera sine sjuke.» Och detta påbud utfärdades 
1) Mijerfelts ark. I. 6. 
Bidrag t. känned. af Finl. 
