I sin rapport meddelar han, att vid Anjala redan ett 
provisionellt magasin blifvit uppfort, fran vilket de trup- 
per, som där funnos, kunde erhålla proviant till omkr: d. 
24 eller 23 aug., utom bröd, varav intet annat fanns att 
tillgå än det, som erhölls av baron Wrede på Anjala och 
den däromkring boende allmogen. Men detta kunde 
givetvis icke förslå för en längre tid ens för de trupper, 
som redan voro där förlagda, än mindre för de 4 bataljo- 
ner, — 2 av Upplands reg:te samt Jönköpings och Kron- 
bergs reg:ten, som konungen hade givit befallning att 
dit avgå. 
Sedan Klingspor funnit, att Elimä bäst skulle lämpa 
sig som nederlagsort, tillägger han, att anstalter skulle 
vidtagas för inrättande av magasiner, så snart allmogen 
härgat sin säd och en bättre tillgång på deras produkter 
kunde påräknas. Ochi betraktande av dessa omstandighe- 
ter, säger han, har Meijerfelt funnit nödigt, att till des 
magasinen i Elimä blivit färdiga, regementena skulle för- 
läggas så, att dessa tills vidare kunde proviantera i Lovisa 
samt tillika för sina hästar där erhålla tillräckligt bete. 
Fältmagasiner uppsattes utom i Lovisa och Elimä 
sedermera även i Artsjö, Forsby och Pernå. Följande år 
inrättades flyttande fältmagasin i Wärelä, Kuusamo, 
Ekenäs, Nystad, Pikkala, Laukas, Saarijärvi, Rautalampi 
och Pieksämäki. 
Då således fältbagerier voro inrättade endast i Lovisa, 
Elimä och Borgå, hade man för att trupperna skulle erhålla 
den nödiga brödmängden, sett sig tvungen att med perso- 
ner på landsbygden träffa avtal rörande bakning för deras 
räkning. — Ur Klingspors rapport till konungen framgår, 
att brödbakning för truppernas behov hade utförts hos 
Bidrag t. kanned. af Finl. 
