D3 
baron Wrede pa Anjala samt hos den däromkring boende 
allmoge. Likaså hade under aren 1789, 1790 och 1791 
bakning av bröd for arméns behov utförts pa följande 
lägenheter, vilka tillika voro kronoupplagsplatser: Pikkala 
gård hos Israel Hartman; Mårby hos E. Naucker samt 
G.och H. Ingman i Gerknäs hos övers. löjt. Forbes; Sjundby 
gård hos herr assessor Adlercreutz; Röskog hos inspektor 
Löfberg; på diverse ställen under fältpredikanten Ströms 
samt trenne bönders inseende; Spakanäs hos fröken 
Uggla; Brödtorp hos advokatfiskalen von Glan; Gullö- 
gård hos fru baronessan Klick; Pojo prästgård hos pro- 
sten Sandholm; Hindvaböle hos B. W. Aminoff och Sun- 
narvik hos bonden Samuel Samuelsson. 
Kronoupplagsplatser för torkning och malning av säd 
voro under ifrågavarande år inrättade på Svartå, Billnäs, 
Sonabacka, Fiskars och Danskog 4). 
1) I samband harmed ma anföras v. Dôbelns beskrivning 
huru den ryske soldaten under kriget bakade sitt bröd. Han 
erhöll nämligen ej bröd, utan endast mjöl för bakning. Mjölet 
slogs i ett kärl eller i nödfall i en i jorden grävd grop, i vars 
botten ett kläde var utbrett, varefter vatten tillsattes och en 
deg gjordes som sedan formades till tunt bröd eller kakor. For 
gräddningen av brödet gjordes i en backsluttning en öppning 
eller en ugn, vilken upptill utmynnade i ett draghål. Efter upp- 
värmningen borttogs kol och aska, varefter kakorna insattes; 
då dessa uttogos, voro de ännu »deguga och våta», varföre de 
måste skäras i mindre stycken och ånyo gräddas. — Fanns 
jarnspjall eller platta hällar att tillgå, gick bakningen lättare 
och brödet blev bättre. Brödet som bakades i jordhålar måste, 
för att kunna förtäras, först sönderbultas och läggas 1 kokhett 
vatten med litet salt och mjöl. »Ryska soldaten är ej vand 
vid annan föda; med mjöl och salt är den tillfreds, glad och 
nöjd». 
Nat. o. Folk, H. 74, N:o 2. 
