60 
slogo blott till betalandet av en del av skulderna. I början 
av maj såg sig regementsbefälhavaren tvungen att till 
högste befälhavaren ingå med anmälan om förhållandet. 
I slutet av skrivelsen säger han, att befäl och manskap till 
följd av den uteblivna 2vlöningen vore så skuldsatta i 
kvarteren, att dessa icke kunde med heder lämnas, om ej 
penningar erhöllos före uppbrottet. Någon verkan hade 
denna anmälan dock icke förrän i juni, då en månads 
avlöning utbetalades till befälet och en ringa summa gavs 
åt manskapet i gengäld för den innestående tobaks- 
skillingen. 
I Johan Silléns+) dagboksanteckningar läser man 
ständiga anmärkningar på och klander av höga veder- 
börandes handlingssätt och åtgärder samt kritik av den 
rådande regimen. 
D. 26 juli, dagen efter det flottan avseglat från Svea- 
borg, skriver Sillén, att fältartilleriet, som på skutan sändes 
till gränsen, icke erhållit någon proviant, utan i stället 
hade åt varje karl givits 3 skilling, ehuru man vet att 
»mat ej fins i skären». Det embarkerade infanteriet åter 
erhöll endast hälften av transport- och ekiperingspennin- 
garna. Och »ibland de många penninge åtkomst knep, 
som nu nyttjas» beskriver han följande: På krigsskepp 
brukades för musköteri på övra däcket ett slags bröst- 
värn. På de ryska skeppen hade för ändamålet enkom 
förfärdigats säckar, men på de finska gjordes dessa bröst- 
värn av manskapets kläder inlindade uti deras häng- 
mattor. Naturligtvis, säger han, sönderskötos dessa först, 
varigenom folket blevo utan kläder. For att avhjälpa 
DEEE A fanrik vid arméns flotta, avancerade under kriget 
till kapten och stabsadjutant hos konungen. 
Bidrag t. känned. af Finl. 
