77 
ar vinter och mange regementer äro ännu nakne, eller åtminstone 
icke klädde efter detta Climat. Hela Finska Armeéns reserver, 
hvilka tvärtemot lag och författningar varit utkommenderade, 
hafva inga kläder erhållit, utan nödgats utan ersättning slita deras 
egna. Nakenhet och hunger hafva äfven tagit lifvet ar ett ganska 
stort antal. Och de återkomnas utseende uppväckte hos hvar 
menniska all den fasa och förskräckelse, nakenhet och sjukdom 
någonsin medfört: Ja det är troligt, men af hela Landet så mycket 
mera känt, som de hemkomne Uslingarne öfver alt spridt en för- 
ödande Farsot» 1). 
Nagra utdrag ur Silléns dagboksanteckningar ma 
även har anföras, da de aro karakteristiska for förhällan- 
dena och den allmänna stämningen bland militären efter 
slaget vid Hogland och fore konungens hemresa: Sillén 
skriver d. 22 juli: 
— — — »Under det jag nu var i staden begravas Öfv. Löjt- 
nanten Grefve Baltzar Horn, Cap. o. Horn och Major Fust, de 
första offren för Despotens (oläsligt) och Försynens oss ålagda 
straff. Processionen var talrik af Cammerater. Hertigen skötte 
likväl ej om, att följa dem till grafven; mitt hjerta blödde öfver 
deras slägtingars och många barns ej ännu kända olycka, och 
Sveriges derpå följande totala desastre. 
Här står faseliga till. Förbittringen och hämnden i allas ansig- 
ten, äfven de belöntas. Dageligen taga de bästa karlarna afsked 
och jag försäkrar de äro inga pultroner, utan estimera sig för 
mycket för att gå i detta orättfärdige och ärelösa hundkrig. Hvem 
man råkar, ämnar han af missnöje begära afsked. På Helsingfors 
torg, straxt efter der försiggången Dubbnings Ceremonie, der större 
och mindre stjernor vankades till höger och vänster, begärte 2/, af 
Amiralitetets Officers Corpsen afsked mundt. och 2 hade skrifne 
afskeds memorialer. Infanterierne på Stora Flottan äro ännu 
mera förbittrade. Knekten modfäld, sedan han sett de sårade 
1) Krigsark. i Sth. Krig mot Ryssl. 1788—1790 Meijerfelts ark. 
Relationer 14. 
Nat. o. Folk, A. 74, N:o 2, 
