108 
blifva också skjortlösa at lössen vill äta up dem. Mönstring 
förestår, karlen hugad at halla remtyget åtminstone rent, 
har han ingen styfver at kiôpa sig Engelst Ler och krita 
fore, som alt med dylikt mer förorsakar, at jag pa det 
6dmjukaste anhaller om Herr Grefven Generalen och Com- 
mendeurens magtägande biträde» 1). 
Då intet svar på skrivelsen inkom, påminner Drufva 
ytterligare d. 13 maj kommissariatet om sin redan den 
6 april gjorda rekvisition av läder, skogarn och skolag- 
nings penningar för bataljonen. Om han då, säger han, 
hade erhållit det rekvirerade, så hade folkets skor ännu 
någorlunda kunnat repareras, men »nu äro de aldeles 
urbota». 
Kopparns förtenning var verkställd men penningar, 
som för ändamålet rekvirerats, hade ännu ej erhållits. 
Likaså hade en anhållan inlämnats om en medikaments- 
kista för de sjukas behov, men den saknades fortfarande. 
Önskligt vore, säger han, att densamma snart kunde fås 
samt att i så fall »linne till bandager opamint måtte där- 
med följa». Slutligen hade redan långt tidigare vin och 
oblatpenningar rekvirerats, men också dessa uteblivit, 
varföre Drufva »tid efter annan detta nödvändiga måste 
förskjuta». Han slutar med att hos krigskommissariatet 
erinra om alla dessa förhållanden ?). 
Så resultatlösa dessa påminnelser än hade varit, synes 
Drufva dock ännu icke hava förlorat hoppet på förverkli- 
gande av sina önskningar, då han den 5 juni i all korthet 
skriver till Kongl. Krigskommissariatet i Borgå: 
1) Meijerfelts ark. IT. 6. 
2) Meijerfelts ark. 
Bidrag t. kinned af Finl. 
