150 
Likasom Coll. med. synes Utred. kommiss. icke heller 
vidare hava vidtagit några åtgärder för att anskaffa läkare 
för detta år, ty d. 15 sept. underrättar Coll. med. Salomon 
om, att »Kongl. utred. kommiss. ännu icke aflämnat något 
svar på dess sista skrifvelse och att densamma till andra 
beställningar antagit d:r Radloff och kandidaten af Bjer- 
kén, än hvartill de af Coll. blifvit utsedda». Först på- 
följande år synas de vara upptagna bland de i Finland 
tjenstgörande läkarna. 
Salomon kunde sålunda icke mera räkna på någon 
hjälp från Sverige, utan han måste på egen hand söka 
lösa läkarfrågan. 
Den 6 sept. anmäler Salomon i brev till Coll. med., att 
d:r Wikman äntligen anlänt. »Han kom väl till pass», 
säger han, »då det andra sjukhuset behöfde läkare» och 
tillägger: »Om dess lön har jag i dessa dagar mycket arbe- 
tat, at han skulle få den efter det Kongl. Collegium pro- 
jecterat. Men Herr General Adjutant Liljehorn, som har 
sjukhus detaillen, har öfvertalt honom, så at han utan 
mitt råd låtit jämka med sig och far nu endast i ett för 
alt 50 Rdr. i månaden». 
Sålunda blev frågan om lönerna även här den första 
som mötte Wikman; han kunde icke undgå det vanliga 
köpslåendet. 
Om licentiaten E d gr en, som från Åbo även inträf- 
fat i Lovisa, säges i brevet att han »är en kunnig och värk- 
sam man samt nyttig här för dess kunskap i finska språket. 
Och som han framdeles kommer att emottaga det 3:dje 
Siukhuset, så har jag skaffat honom Fält Medicii engage- 
Bidrag t. känned. af Finl. 
