162 
är, säger han »i anseende till de goda anstalter med sjuk- 
hus och det man som til de sjukas sköttsel fordrar obe- 
tydlig och att de till biträde varande öfriga läkarene med 
full flit och skickelighet förrätta de dem anförtrodde géro- 
mal, önskade likväl att Collegii ville till nu snart for- 
modade fälttåg vara omtänkt pa utvagar till skickelige 
läkares ytterligare anskaffande». 
Några vidare åtgärder i den vägen synes Coll. med. 
dock icke hava vidtagit, förrän Salomon, som över vintern 
kvarstannade i Stockholm, på våren i April åter förnyade 
sin påminnelse och anhöll att bliva underrättad om huru 
många läkare som kunde från Stockholm för arméns 
behov erhållas. I anledning härav lät Coll. d. 7 april 
uppkalla de i staden vistande läkarna, för att i Salomons 
närvaro höras, huruvida de ville vid arméns lasaretter i 
Finland åtaga sig någon befattning, emot arvoden, vilka 
i Kongl. reglementet av ar 1774 voro utfästa eller, som 
Coll. uttrycker sig, uppgiva »för hvad orsaker de sådant 
biträde sig undandraga». 
Efterföljande medici blevo sedan i den ordning de 
anmält sig inkallade och hörda: Roos, med. dok., sade 
sig icke kunna emottaga någon befattning vid armén, 
emedan han blivit utsedd till brunnsmedicus vid Sabbats- 
bergs hälsobrunn samt tillika förestod »fattig medicii 
sysslan» på Södermalm, men var han villig ataga sig 
magot biträde här i staden», om det kunde med de övriga 
göromålen förenas. 
Carlander Carl Christian, med. dok. och 
adjunkt i obstetrik, var villig att emottaga en fältläkare- 
tjenst, i händelse Coll. lämnade honom permission under 
den tid han skulle komma att vistas i Finland och han 
Bidrag t. känned. af Finl. 
