163 
efter återkomsten kunde återfå sin innehavande tjenst. 
Detta blev honom även beviljat och han tillsades att an- 
mila sig hos utredningskommissionen, »da han om vilkaren 
därvid kunde närmare blifva underrättad». 
Det synes sålunda, som om Coll. medicum numera icke 
tog någon befattning med lönefrågan. Carlander handhade 
sedermera under åren 1789—1790 fältläkartjenst vid 
sjukhusen i Helsingfors och Sveaborg. 
Eklund, F. M. med. kand., sade sig ännu icke hava 
fullgjort sina åligganden vid lasarettet, varföre han icke 
kunde emottaga anbudet, så mycket mindre som han med 
Coll:s tillstånd åtagit sig att sköta d:r Carlanders tjenst 
samt d:r Fåhrées fattigläkarsyssla. 
Provincialmedicus d:r Dubois förklarade sig i följd 
av hög ålder och försvagad hälsa icke kunna åtaga sig 
någon förrättning i Finland, men ville likväl, i fall hans 
biträde i hemlandet behövdes, icke undandraga sig vad 
av honom skäligen kunde begäras. 
D:r Fåhrée Johan hade redan hos utred. kom- 
miss. inlämnat ansökan om en fältläkartjenst. 
Fröberg, underkirurg vid Kongl. lasarettet, kunde 
för det trägna arbetet vid lasarettet icke åtaga sig andra 
göromål. 
Almroth Nils, med. dokt. kir. mag., som nyligen 
av Coll. blivit antagen till brunnsintendent vid Séder- 
kôpings hälsobrunn, förklarade, att han för sin sjuklighets 
skull icke genast vågade ataga sig någon läkarvård vid 
armén i Finland, men anhöll att, om efter brunnsterminens 
slut han vore till hälsan återställd, »då närmare få sig 
yttra», ifall något biträde då ännu vore av nöden. 
Wadström, Johan Adolf, provincialläkare, 
Nat. o. Folk, H. 74, N:o 2. 
