177 
Även febersjukdomar (flussfebrar) ehuru icke av elakartad 
natur forekommo. Men det kan dock med skäl ifrågasättas, 
huruvida icke under dessa s. k. »envisa diarrhéer, dysenteri 
och flussfeber» redan dolde sig den begynnande faltsjukan, 
eller krigets vanliga följeslagare: de typhösa sjukdomarna. 
Ur den följande rapporten av d. 11 okt. framgår nämligen, 
att sjuksiffran senare i sept. hade stigit till 720 och Salo- 
mon fruktar att svårigheter för beredande av utrymme åt 
alla snart skall uppstå, då sjukdomsfallen inom armén 
voro i ständigt stigande och alla som insjuknade insändes 
till sjukhusen. Denna rapport torde helt visst föranlett 
greve Meijerfelt att d. 18 sept. 1788 till regementena ut- 
sända följande cirkulärskrivelse: 
För att icke i förtid fylla siukhusen och borttaga Rum- 
men för värkl. siuka, förbiudes Regementerne alfvarligen 
at icke hitsända andre änn sadane, hvars siukdomar 
kräfva trägnare tilsyn och bättre skiötsel änn i qvarteren 
kan erhållas, men ingalunda Convalescenter, långt mindre 
såkallade maroder. Lovisa d. 18 September 1788 2). 
På allernådigste befallning 
R. F. Stackelberg. 
Salomon fruktar också, att de sjukas antal inom okto- 
ber månad skall komma att uppgå till 1,000. 
Detta antagande finner ytterligare stöd uti tvenne 
skrivelser, den ena från andre fältläkaren E k m a r k, den 
andra från Salomon, ur vilka framgar, att ehuru sjuk- 
husens antal vid denna tid hade ökats med ett tredje, 
svårigheterna det oaktat voro stora, da sjukhusen voro 
1) Krigsark. i Sth., Meijerfelts ark. 
Nat. o. Folk, H. 74, N:o 2. 12 
