194 
Det kan har vara pa sin plats att i korthet klargéra 
vilka de sjukdomar voro som dolde sig under det allmänna 
namnet »fältsjukan». — Genom senare tiders forskningar 
har framgått, att under fältsjukans namn de tyfösa febrarna 
spelat huvudrollen. Visst hänfördes till fältsjukan ofta 
rödsoten, men denna kan även hava varit endast ett 
symptom av den tyfus, som tidigare kallades nervfeber. 
Oftast möter man dock i rapporter och journaler namnen 
rötfeber och maligne feber, av vilka den första numera är 
liktydig med fläcktyfus, och under namnet maligne feber 
dolde sig de svåra formerna av fläcktyfus och tyfus recur- 
rens. Men det var först långt inpå 1800-talet, som tyfus 
recurrens blev så känd, att den såsom en särskild sjukdoms- 
form kunde skiljas från fältsjukan eller fläcktyfusen, med 
vilka den oftast förväxlades. 
Forskningarna hava likväl givit vid handen, att recur- 
rens febern varit en mycket allmän sjukdom, som åtföljde 
krigen på 1700-talet och även uppträdde under 1808—1809 
års krig. Att denna sjukdom hade en stor utbredning 
under åren 1788—1790 har på ett evident sätt påvisats 
av d:r O. T. Hult!), och de under 1808—1809 uti sjuk- 
journalen — den enda som från denna tid påträffats — 
upptagna febris remittens fallen vill undertecknad ?) även 
identifiera med febris recurrens. 
I Sverige hava läkarna Florman och Faxe lämnat en 
noggrann beskrivning över den febersjukdom som även 
1) O. I. Hult. Forschungen über das Auftreten des Typhus 
recurrens in Schweden und seine ätiologischen Momente, haupt- 
sächlich bei der Marine 1788—1790. Nordisk Medicinskt Arkiv 1913. 
2) K. E. Lindén. »Fältsjukan» och »blessyrerna» under kriget 
1808— 1809. Finska Läkarsällskapets Handlingar 1912. 
Bidrag t. känned. af Finl. 
