209 
Sadan var enligt reglementet bestämmelsen for de 
sjukas matordning, vilken som vi skola finna dock i verk- 
ligheten kom att bliva en helt annan. 
Ur Södermanlands regementets historia framgår näm- 
ligen, att den proviant, som stod manskapet till buds, 
utgjordes huvudsakligen av salta varor, som avhämtades 
i Lovisa, varföre, då även de sjuka fingo nöja sig med 
denna kost, bestående av »ärter, salt kött, sill, fläsk utom 
bröd», regementetsbefälhavaren, överstelöjtnanten von 
Rox endor ff ansåg sig böra hemställa om, att de sjuka 
skulle få, »färskt kött till soppan samt gryn och rågmjöl 
proportionerat efter det qvantum de undfå som friska 
— — — (samt) mot skälig betalning anskaffa något söt 
mjölk, och tror jag med Guds hjälp många uslingars lif 
skulle räddas, som nu i brist på tjänlig föda duka under». 
För att förbättra de sjukas kost i regementena förord- 
nade även Klingspor i generalord. d. 25 juli 1789, att på 
varje kompani (100 man) framdeles skulle rekvireras två 
portioner i kontant och sedan två portioner mindre in 
natura. Genom de medel som sålunda samlades, hoppades 
han att de sjuka skulle kunna erhålla en tjenligare mat 
och icke genast behöva avföras till sjukhuset !). 
Att klagomål över maten inom regementena under 
sådana förhållanden skulle inlöpa och det med skäl, 
synes ur efterföljande skrivelser. 
F. d. regementsfältskären Car. Fr. Blumenberg insan- 
der till reg:ts chefen M. A. Löfman d. 1 jan. 1790 ett 
intyg, att det för »denna termin undfångne brödet» såväl 
på sjukhuset som på livkompaniet ej kan förtäras utan att 
soldatens hälsa därigenom riskeras. 
1) Statsark. i Helsingfors. 
Nat. o. Folk, H. 74, N:o 2. 14 
