215 
Man hade nämligen genom denna anordning tänkt sig, att 
den sjuke under sjukdomens svaraste stadium kunde gora vissa 
besparingar, for att medelst desamma sedan under konvalescens- 
perioden kunna forskaffa sig lättare och smakligare föda, såsom 
»färsk fisk med ättika, rötter, dricks-soppa och hvad annat henne 
tillåtes af Fältmedicus at laga». Detta avlönings- och förpläg- 
ningssätt var enligt Muncks tanke, »om icke det sämsta, dock 
ingalunda det bästa, som i första påseende tycktes. — — — 
»Men kan man nånsin tro att de convalescerande soldater efter- 
fråga hvad som hälsosamt ar?» — — — »När man känner soldatens 
medfödda smak för öl och bränvin, hans begär att vara insöfd 
uti bränvins ruset och hans böjelse at lefva osnygt; har man väl 
någon anledning at hoppas at han söker kokhuset? Ingalunda, 
han kryper hällre till krogen.» — Och när man vet att kokerskan 
i främsta rummet är angelägen om, att anskaffa varor, som hon 
lättast kan åtkomma och för henne bliva mest lönande och som 
hon vet smakar soldaten bäst, huru skall man då kunna vara 
övertygad om, att hon kommer att anskaffa färsk fisk, gronsaker 
och hälsosamma saker? »Nej hos henne finnes i deras ställe solda- 
tens Nector, ölet och Bränvin.» — — »Kokerskan blifver enligt 
detta reglemente en priviligierad krögerska», som med sjukhus- 
kommissarien som entreprenör spelar under ett och samma täcke, 
vilket lasarettsdirektören nödgas overksam åse. 
Munck anser därföre det bästa sättet att förpläga de sjuka 
vara att utgiva all avlöning i proviant. Skulle patientens till- 
stånd vara svagt, gives honom endast så mycket som prövas vara 
för honom tillräckligt. Det som då inbesparas bör tillfalla kronan. 
Hushållningen bör såsom förut vara så ordnad att medicus 
indelar de sjuka i trenne klasser, tillfrisknade, sjuka och dåliga; 
därefter rättas matordningen och uträknas huru mycket proviant 
som åtgår för varje klass. 
Carlander säger i sitt utlåtande, att matordningen enligt 
det nya reglementet är vida bättre än den man förut följt och 
klandrar uteslutande bestämmelsen 1 det nya reglementets 27 $, 
vari påbjudes, att penningar, i stället för bröd, dricka och tobak, 
skulle utgivas åt den sjuke, och han förutspår, att denna anord- 
Nat. o. Folk, H. 74, N:o 2. 
